- Hvem ringer du til? - Jeg fortæller mor, vi kommer for sent.
Begravelsen er sikkert allerede forbi.
- Jeg siger, at vi mødes på kirkegården. - Vi kan også vende om og køre hjem.
"Var Johnny forsinket, da han hentede dig?"
Selvfølgelig, mor! Det er altid Johnnys skyld.
Det bliver en sjov eftermiddag.
Vi kører 160 km til en begravelse for en kvinde, jeg dårlig nok kender.
- Hun er vores eneste tante. - Hun var vores eneste tante.
- Pas på, at hun ikke hører dig. - Tror du, at hun vil sladre til Gud?
- Har du intet godt at sige om hende? - Hun fik aldrig nogen børn.
Så jeg er sluppet for en masse tåbelige kusiner.
Jeg er træt af mors problemer. Hun brød sig ikke om sin søster.
"Min familie er død, jeg er alene. Hvad skal jeg gøre?"
- Hun behøver os. - Hun behøver dig.
Jeg kunne lige så godt vente i bilen.
- Kortet passer ikke. - Det gør det.
Eftersom vi er forsinkede, kører vi direkte til kirkegården-
- og der står ikke, hvordan vi kommer derhen.
Drej af her.
LIGHUS OG KREMATORIUM
Det må være dem. Kom.
Hvor er alle sammen?
Måske er vi gået glip af det hele.
Hvorfor er kisten ikke blevet sat i jorden? Og hvorfor er bilerne der?
Måske besluttede de at vente på os.
- Hvor er de? - Måske henter de kaffe. Hvem ved?
Hvad skal jeg sige, Barb? Måske vil de gøre os bange.
- Hørte du det? - De er gået et sted hen.
- Lad os spørge, hvad der er sket. - Vent lidt.
- Johnny! - Kom med eller bliv her.
Åh, gud! Johnny!
Johnny!
Vent, Johnny!
Mor?
Hjælp mig! For Guds skyld!
Du må ikke være her.
- Du må gå med det samme. - Hvad foregår der her?
Vi har et problem her i dag. Du må komme tilbage i morgen.
Hvad taler du om? Der er en nøgen mand, der spiser en præst derude!
Jeg må bede dig om at gå. Jeg tager mig af det.
- Min mor er derude. - Jeg kondolerer.
Mr Dellamo!
Gå!
Mr Dellamo, De gør det ikke nemmere!
Det er John. Læg en besked.
Johnny, du lod mig i stikken! Tag telefonen!
Mor er syg eller et eller andet-
- og der er nogle skøre folk, der måske er døde...
Åh, gud!
Dem der angreb dig, så de normale ud?
Der kom flere af dem ud af lighuset.
Jeg håber, at du er okay. Tag nu telefonen!
Jeg er sluppet væk, men jeg ved ikke, hvor jeg er.
Jeg er på en grusvej ude på landet.
Jeg er et par kilometer fra kirkegården.
Jeg håber, at du er uskadt.
Undskyld hvad jeg sagde tidligere. Du må komme og hente mig!
Jeg ringer til alarmcentralen. Ring til mig, når du hører det her.
Jeg håber, at du er okay, Johnny.
Johnny?
Jeg kommer og henter dig, Barb
Hvor...
er...
du?
- Er du okay? - Kør!
- Jeg har nogle venner længere fremme. - Kør!
Her... Tag den.
- Forresten... Jeg hedder Ben. - Barb.
- Hej, Ben. Hvad er der sket? - Hej, Karen. Hvor er din far?
Henry!
- Hvad er der galt med hende? - Hun løb ind i...
Hun har et problem. Gå med dig mens vi taler med Henry.
- Er du i knibe? - Nej, jeg vil bare tale med Henry.
Gå ind på dit værelse så længe. Jeg fortæller dig om det senere.
- Du kan ikke chokere mig, jeg bor her. - Hvad foregår der her?
Vi løb ind i et problem ude på vejen.
- Det er nok bedre, at hun går ud. - Jeg er for ung til at høre det.
Lad mig høre det først.
- Vil du ikke se afslutningen på filmen? - Det her lyder mere interessant.
- Jeg fortæller dig det senere. - Han sagde det samme.
- Så... Hvad er der sket? Henry. - Hun blev overfaldet af to mænd.
- Hvad? Hvor? - Et stykke vej herfra.
De var høje. Jeg ved ikke, hvad de var på.
- Men de var totalt skæve. - Pis, det lyder ikke godt.
Vi må ringe til politiet.
Bør I ikke ringe fra det sted, hvor det skete? Vi er ikke involveret.
De var ikke høje.
- Hvad mener du? - De var døde.
- Kom ikke her med den slags. - Hør nu, Henry...
De var levende, da vi kørte.
De var døde fra begyndelsen. De er zombier.
De er zombier. Jeg ved, at det lyder skørt, men I må tro mig.
- Den var god, Ben! - Det er ikke en spøg.
Tale om at trykke på paranoia- knappen!
- Hun slog hovedet... - Mener du, at jeg finder på det?
Det gør jeg ikke. Det kommer zombier fra kirkegården!
- Vi må ringe til politiet! - Og fortælle dem om zombierne?
- Det er ikke en god idé. - Hvor er telefonen?
Barbara, vent.
- Hvad laver du? Jeg er ikke skør. - Kom ud i køkkenet igen.
Jeg finder ikke på det. De døde er i live igen, og de vil slå os ihjel!
Pis, hun har ret.
Spøger hun? Var det det, du ikke ville sige?
Det her er Barbara.
Du har mødt Karen.
- Det her er Hellie. - Hej.
Det er Owen, min hjælper.
Gør zombiefilm dig bange? Du gjorde mig bange i et øjeblik.
Hvor er Tom og Judy?
I laden, selvfølgelig.
- Kan jeg gøre noget? - Nej, ikke endnu.
Barbara, kan vi gå derind og tale?
- Må jeg komme med? - Nej, Karen.
Bliv her og se filmen.
- Hvad er der galt med hende? - Jeg aner det ikke.
Kom ind.
- Ben er i knibe. - Det ved du ikke noget om.
Det er et fint gammelt hus. Det blev bygget i 1897-
- af den mand, der ejede hele dalen.
Det bliver fint, når jeg er færdig med at sætte det i stand.
Jeg har arbejdet på det i 20 år.
Men der kommer altid noget i vejen.
Hvad skal man gøre? Livet kommer altid på tværs.
Det er ikke fordi jeg ikke tror på, at du blev overfaldet...
Men det lyder lidt skørt, når du taler om zombier.
Ben så dem også.
- Fortæl ham det. - Hvad så du, Ben?
Det var mørkt. Jeg kunne ikke se så meget.
Skød han ham?
Jeg er forvirret. Hvem slås mod hvem?
Hvor skal du hen?
- Forstyr ikke din far. - Jeg vil spille Doom.
Jeg kan ikke sige at jeg så noget, der ikke var virkeligt.
Jeg bliver kaldt Barb.
Jeg ved ikke, hvad jeg så.
Kan du ikke stadig lugte dem?
Jeg hører stadig skrig.
De ser en skrækfilm.
Det er uhyggeligt.
Jeg kan ikke lide den slags.
Der vil ikke ske noget. Du er med mig.
Min mor og min bror er derude. Jeg må skaffe hjælp.
- Var de på kirkegården? - Ja.
Jeg kender Junior Tovar, der leder lighuset. Jeg ringer til ham.
- Junior Tovar? - Gerald Tovar Junior.
Hvis du vil kontakte politiet, kan han måske komme med dig.
- Er han skaldet og har skæg? - Ja.
Sidst jeg så ham, dansede han med et lig.
Pas på, hjælper...
Hjælper... Jeg kunne komme med en kommentar, men det gør jeg ikke.
Jeg har en idé. Jeg kører dig til politistationen, eller til hospitalet.
- På din motorcykel? - Ja.
Jeg kører ikke igennem skoven i den. Hvorfor kan vi ikke ringe til politiet?
- Er det på grund af hashen? - Det kan man godt sige.
Det her er vigtigere end at du mister din hash.
Så enkelt er det ikke. Du virker som en intelligent pige.
Vi har vores egen livsstil, og vi lever efter vores egne regler.
Vi vil ikke involvere "myndighederne" mere end nødvendigt.
- Kan vi blive enige om det? - Dyrker du din egen hash?
Hvis jeg fortæller dig det, må jeg slå dig ihjel.
Jeg spøger bare.
Jeg kan give dig et lift i min pickup.
Lad os tage den gamle øse. Den er zombie- sikret.
Okay, lad os køre med det samme.
Jeg kommer med - for en sikkerheds skyld.
"Jointens hævn."
- Er filmen slut? - Den var elendig - alle døde.
- Hvor er Karen? - På sit værelse.
- Ben og jeg kører Barbara ind til byen. - Vil du tale med politiet?
Det var filmen, der skræmte dig, ikke? Du så ikke nogle rigtige zombier, vel?
- Owen... - Der findes ikke ægte zombier.
- Udover på Haiti måske. - Du har røget for meget af det der.
Du er ikke min far.
Gå ud og tjek drivhuset, og gå i seng bagefter.
- Vi får travlt i morgen. - Helt sikkert.
Gå ikke ud i aften. Og lås døren, når vi er kørt.
Det er en god idé. Bed Tom og Judy om at komme indenfor.
Få ham væk!
Åh, gud! Du slog ham ihjel.
- Hjælp ham. - Det gør ondt! Jeg skal syes.
Det svin bed mig! Sikke noget pis!
Hjælp!
- Hvor mange er der? - Er de andre døre låste?
Sluk lyset!
Vil du ringe til politiet nu?
Jeg ved ikke hvem af jer, der har givet mig noget dårlig syre.
Sch! Tom...
- Der er nogen derude. - Skråt op med dem.
- Der er flere af dem, ikke? - De er alle steder.
- De må være på noget. - Ja, dårlig syre.
Du stak en i hjertet, og den fortsatte! De kommer fra kirkegården.
- Skændes ikke. Er vi sikre her? - Nej.
- Du har vel nogle våben her. - Ja, det har vi sgu.
Gå og hent Karen. Nej, lad hende blive på sit værelse.
- Nej, hent hende. - Et øjeblik!
De vender om.
- Går de igen? - De har set noget andet. Pis...!
Vi er optaget her!
Skrid, for fanden!
- Karen, er det dig? - Hørte du ikke, hvad jeg sagde?
- Hej, Owen. Nyder du udsigten? - Hvad fanden...?
- Owen? - Hvad fanden...? Løb, Judy!
Hvad er det for nogen?
- Vi må hjælpe hende! - Hvor er Tom?
Judy! Judy!
Pis!
- Åh, gud! Nej! - Hvad fanden sker der?
- Vi kan stadig redde Judy. - Ja.
Du og Barb bliver her.
- Det kan ikke ske...! - Men det gør det.
- Ring til politiet! - Det bliver vi nødt til.
Når de døde genopstår, bør man ringe til politiet.
Jeg kender politichefen. Vi har en aftale om, at jeg aldrig ringer-
- men eftersom det ikke handler om os, kan han måske hjælpe alligevel.
- Hvad er der? - De har klippet telefonkablet over.
- Det kan de ikke, de er hjernedøde. - Måske er det allerede i nyhederne.
Giv mig den.
- De har klippet tv- kablet over. - Hvad med jeres mobiler?
- Vi har ikke mobiler. - Hvad?
De er farlige. De giver en kræft, og myndighederne kan spore en.
- Hvad med din mobil? - Jeg tager den ikke med her.
- Vi må dække vinduerne til. - Vi må væk herfra!
- Hvor er dine våben? - Våben?
- Owen, kan du klare lidt let arbejde? - Det tror jeg.
Læg alle bøgerne på gulvet og brug bogkasserne til at dække vinduerne til.
Hellie, gå op og hent Karen.
Våben...
Jeg byttede mig til de her for et pund Acapulco Gold i 1979.
Jeg har aldrig brugt dem, men jeg er en god skytte.
Henry...! Er det dine våben? Har du ikke nogle maskingeværer?
Jeg er ikke Scarface, jeg er en freds- elskende mand i en fredelig verden.
Giv mig en. Jeg er vokset op med tv- spil.
Tag patronbæltet af. Du ligner en klovn.
Her...
Karen, hvor er du?
Er Karen hernede?
- Karen er ikke på sit værelse. - Hvor er hun?
Pusser? Karen?
- Karen? - Jeg kan ikke finde hende.
- Har du set på de andre værelser? - Selvfølgelig.
Karen?
Hvor fanden er du?!
- Hvornår har du sidst set hende? - Da hun gik op på sit værelse.
Karen!
- Karen? - Hvad foregår der?
Hun kan ikke være gået udenfor...!
Karen?
Skyd ham!
- Giv mig noget at binde den fast med. - Vi må hen til bilen.
- Vi må vente på at hjælpen kommer. - Vi vil dø, hvis vi gør det.
- Hvad vil du gøre? - Finde Karen.
Hold døren lukket.
- Hvis du går udenfor, vil du dø. - Karen er derude!
Så vil hun enten have gemt sig, eller også er hun død.
- Hun er mit kød og blod. - Du hjælper hende ikke ved at dø.
- Jeg kan ikke også miste hende. - Nej, men hun er smart.
Hun er helt sikkert okay.
- Hvad sker der? - Jeg må ligge ned.
- Jeg må gøre det! - Henry!
Enten hjælper du mig, eller også lader du mig gå.
- Flyt dig! - Okay, hvis du må gøre det...
- Hvad laver du? - Redder dit liv.
- Læg pistolen fra dig - Vil du have, at han går derud?
Vi gør det på min måde.
Vi tager bilen og henter hjælp, os alle sammen.
- Undtagen Karen. - Hun er enten i sikkerhed eller død.
Hun vil dø, hvis vi efterlader hende.
Du kan give mig eller din mobilparanoia skylden.
Men jeg vil sørge for, at så mange af os som muligt slipper væk herfra.
Særligt dig selv.
Hellie, har du nogle bukser og løbesko til Barb?
- Det tror jeg. Slip aftrækkeren. - Skyder jeg ham, bliver det i foden.
Gør ikke noget dumt, Henry.
Bare rolig. Hent noget tøj til hende.
- I forlader mig ikke her, vel? - Nej.
Hvad med de her? Ben er flink nok, han ville aldrig skyde Henry.
Henry var blevet slået ihjel. Karen skal altid spionere.
Hun skal altid... Hun vil altid vide alt.
- Hun har aldrig haft nogen grænser. - Hvor er hendes mor?
Hun døde for seks år siden, et par år før jeg mødte Henry.
Hun var junkie. Det var jeg også ved at blive, men Henry reddede mig.
Han fik mig til at holde op. Undtagen med hash, men lidt sjov må man have.
Vi er en ret stabil familie.
Hvorfor sker det her?
Jeg har ingen anelse.
Har du læst "Efterladt" - bøgerne?
- Måske er det... - Jordens undergang?
Jeg tror ikke på den slags-
- men når sådan noget sker, begynder man at tvivle.
Jeg har altid tænkt på mig selv som et godt menneske.
- Men er jeg virkelig det? - Det er ikke Gud, der står bag.
Jeg vil bare have, at det holder op.
Er du klar?
Hvad er det?
Nu ved jeg, hvor Ben og Henry kender hinanden fra.
Henry, du ved at jeg elsker Karen som en søster.
Drop det, Ben.
Hvis du går ud og råber hendes navn-
- og hun gemmer sig et sted, så vil hun svare.
- Jeg er ikke et fjols. - Det ved jeg godt.
Jeg har levet meget længere end dig og mistet mange, som jeg elskede.
Det ved jeg godt. Det er jeg ked af.
Det er bare sådan, at en gang må være den sidste.
Du skulle ikke have gjort det...!
- Gjort hvad? - Det var dumt.
- Owen... Gjort hvad? - Set den der film.
De har kastet en forbandelse over os. Det var en forudanelse.
- Det er det dummeste, du har sagt. - Vi er på røven!
- Det er de levende dødes forbandelse. - Vi må få ham til en læge.
Jeg skal tisse. Jeg kommer om lidt.
- Hvor er Hellie? - På toilettet.
Hjælp, Henry!
Det er Karen!
- Karen? - Det er ikke Karen!
- Læg pistolen fra dig! - Pas på!
Sid stille.
Kom nu, Henry...! Vågn op!
Fald ikke i søvn!
Henry? Henry Cooper? Er du der? Åbn døren!
Lad mig komme ind!
Tak!
Mange tak! Det var pænt af jer.
- Junior? - Hej, Henry.
Hej igen! Jeg er glad for, at du fulgte mit råd.
- At flygte - ja. - Må jeg sætte mig ned?
Har I noget at drikke? En kop te?
Et glas vand ville være fint.
- Jeg kan hente det selv. - lkke endnu.
- Jeg har nogle spørgsmål først. - Om hvad?
Barb siger, at der kommer nogle væsener ud fra dit lighus.
Er det sandt?
Fortæl dem, hvad fanden der sker.
De begyndte at blive levende igen for et par uger siden.
Først spjættede de kun lidt. Jeg troede, at det var indbildning.
Så rejste nogen af dem sig op-
- og begyndte at gå.
Jeg vidste, at jeg ikke kunne ignorere dem længere.
Jeg måtte gøre noget.
Mener du, at de døde er kommet ud af jorden i to uger?
De er ikke stærke nok til at komme ud af kisterne.
Jeg tror ikke, at dem der er blevet begravet er levende.
- Det håber jeg i hvert fald ikke. - Hvem taler du så om?
De andre.
Dem der skulle have været kremeret.
Min far tog sig af kremeringerne. Han bad om hjælp, men jeg kunne ikke.
Jeg prøvede at gøre, hvad han ønskede.
Jeg lærte at balsamere, og blev rigtig god til det.
Jeg prøvede altid at være høflig overfor familierne.
Jeg kunne bare ikke klare ilden.
Junior... Din far døde for to år siden.
Har du opbevaret lig, der skulle have været kremeret, i to år?
Det har jeg vel. Det virker ikke som så lang tid.
Og på samme tid føles det som en evighed.
Hvor mange lig har du ikke kremeret?
Jeg ved ikke... Hundredvis.
Og andre ting, der også skulle brændes.
- Hvilke andre ting? - Kropsdele.
Medicinske ting.
Jeg tror, det var sådan det hele begyndte.
Du vidste ikke, at vi ingen autorisation havde, gjorde du?
Nej, Gerald, det vidste jeg ikke.
Nogen vidste det. De var vores bedste kunder.
De bragte os ting, som vi skulle brænde, som de ikke ville rapportere.
- Hvilke ting? - Affald.
Affald efter medicinske eksperimenter.
Hvis jeg kunne have brændt noget, skulle det have været dem.
Åh, gud.
Jeg forsøgte at forsegle affaldet, men en smule løb ud.
Det kan man ikke undgå.
Noget af det kom på mine balsameringsredskaber.
- Så det hele er din skyld? - Jeg havde kontrol med det i to uger.
Men så skete der noget, jeg ikke kendte til.
Hvis de er døde, før de bliver smittede-
- vågner de så langsomt, at man ikke bemærker det.
Og når man endelig bemærker det, er der tid til at handle.
Men de andre, dem der ikke er døde, men som dør fordi de bliver bidt-
- de vågner hurtigt. Virkelig hurtigt.
Hvad taler I om?
Jeg havde mareridt.
- Du er tilbage! Hvordan har du det? - Jeg ved ikke.
Jeg er lidt... sulten.
Du er iskold. Læg dig ned igen.
Der er sket noget slemt. Jeg kan bare ikke huske...
Ben. Jeg må...!
Læg dig ned igen.
- Jeg må have...! - Læg dig ned, du tænker ikke klart.
Pas på, min ven.
Du vil ikke blive bidt. Din ven døde for nogle minutter siden.
Pis.
Owen? Kom nu...
- Du er ikke død, vel? - Han taler jo.
Nogle fortsætter med at tale, som om hjernen kæmper imod.
Og så vågner de virkelig hurtigt.
Glem det, han er ikke død!
Åh, gud!
- Vi må hellere tage hjem til mig. - Hvordan vil det hjælpe os, Junior?
Kald mig Gerald. Min far er død. Nu er jeg Gerald Tovar.
Hvorfor skal vi tage hjem til dig?
De følger efter os levende, som om de kan lugte os.
Vi kan helt sikkert lugte dem.
Det er første skridt på vejen til at komme ud af denne knibe.
Vi kan ringe efter hjælp hjemme fra mig.
- Vi kan køre i Henrys bil. - Det vil virke. Jeg siger bare...
Hvordan ved du, at telefonen ikke virker?
Jeg så, at kablet var faldet ned. Nogen var kørt ind i pælen.
- Lad os komme ud herfra! - Nøglerne!
Giv mig din pistol! Vi barrikaderer os ovenpå.
Lille skat...
- Hvad er der? - Jeg ville ønske, jeg havde min jakke.
- Hvad er der? - Du er pusher.
En skide pusher.
Det er jeg ikke. Jeg betaler bare for college.
- Er dit hovedfag filosofi? - Det er ikke problemet lige nu!
Zombier og junkier. Han hjælper zombier, du hjælper junkier.
Hvem fanden har givet dig ret til at dømme mig?
Hvis jeg ikke havde været på vej hjem til Henry, ville du være død!
- Tak for en dejlig aften. - Du er så fuld af selvmedlidenhed!
En stor mand sagde: "Døm ikke andre hårdere end dig selv."
Du kan også stikke dig selv skråt op.
Forsvind! Jeg har fået nok af jer.
Jeg har kun en kugle tilbage.
Det var hendes familie.
De fandt hinanden. De hadede hinanden, da de levede.
Nogle gange er det kun Gud, der kan føre en familie sammen.
Den kan måske stadig køre.
- Værsgo... - Jeg er ligeglad, det er kun blod.
- Jeg tror, at det vil lykkes for os. - Det kan blive dine sidste ord.
Tænk positivt. Om en halv time er vi hos politiet.
Jeg er ked af det, men det må blive sådan.
- Miss... Vær forsigtig. - Hold dig væk!
Der er ikke sikkert her.
Slap af, far.
Du skal ikke blive bange for ham. Han er ganske uskadelig.
- Er det din far? - Ja.
Far!
- Da han vågnede, vidste jeg det. - Hvad?
At det var skæbnen.
Okay, far. Her - livets blod.
- Du er sindssyg! - Du forstår ikke. Jeg reddede dem.
Min far ville brænde dem, men jeg gav dem evigt liv.
Hvem fanden tror du, at du er - Jesus?
Jeg hjalp dem tilbage fra de døde.
Vil du se ild?
- Jeg brænder stedet ned! - Det hjælper ingen af os.
- Jeg går nu, og du lader mig gå. - Læg den fra dig!
Kan du ikke lide ild?
Nej, Barbara!
Far!
- Hej! Barbara! - Jeg er på vej, Ben.
KIRKEGÅRD
Gerald! Lad mig komme ud!
Barbara! - Gør hende ikke fortræd!
Lad mig komme ud, ellers slår jeg dig ihjel!
- Jeg vil ikke gøre dig fortræd. - Du lyver!
- Jeg slår ikke ihjel, jeg giver liv. - Du slog zombierne ihjel!
Nogle gange må jeg tage det tilbage, som jeg giver.
- Du slår mig ihjel! - Du vil blive genfødt.
Jeg vil tage mig af dig.
Nej!
Stop!
Hold op!
Barbara!
Hjælp mig!
Gerald?
Jeg gav jer liv!
Jeg er faderen og sønnen, utaknemmelige udskud!
Jeg fordømmer jer til helvede!
Og du, min lille...
Barb!
Kom!
Der er en kugle tilbage. Hvis vi ikke kan komme ud herfra...
- Jeg kan ikke gøre det. - Jeg kan ikke gøre det selv.
Kom nu, du må...
Jeg forstår ikke...
Eller er jeg...?
Jeg føler mig så... Tag den!
- Jeg kan ikke! - Det skal du.
Barb...
Oversættelse: Jacob Jensen www.primetext.tv